Traducere și adaptare: Mihai-Liviu Deldegan midelli57@gmail.com sau d_mihailiviu@yahoo.com VIZIONARE PLĂCUTĂ !
-Numele dvs? -Fauque. F, A, U, Q, U, E.
-Prenumele? -Camille.
-Data nașterii ? -17 aprilie '80.
-Care este firma dvs?
-"Touclean".
-Cum?
-"Touclean" : T, O, U, C, L, E, A, N. "Totul curat", în franceză.
-Ce-i asta?
-"Touclean" raspunde tuturor exigențelor dvs. în materie de întreținere: "Touclean" lustruiește, curăță...
...mătură, aspiră, ceruiește, dezinfectează...
-E o glumă?
-Nu, veți vedea și la colegele mele care așteaptă afară.
-Sunteți menajere ?
"Tehniciane de suprafață".
-Asta-i meseria dvs.?
-Dacă vreți.
-Poftiți, dră Fauque, sunteți aptă de muncă.
-Cât vă datorez? -Nimic, firma "Touclean" plătește.
Dacă ați pune câteva kilograme în plus...
Mi-ar făcea plăcere.
-Cum a fost? Ți-a descântat acolo, sau ce ți-a făcut?
-Și te-a cântărit?
-Binențeles.
-Dacă el crede, c-o să mă urc pe cântaru' lui... O să dau peste el și o să-i crăp cântaru'?
-Te-a examinat goală?
-Evident.
-Ți-ai păstrat pe tine chiloții și sutienu', sper.
-Salut, vă las, am de făcut cumpărături. Pe diseara.
-Ciao, bye-bye.
-O să-l halesc pe doctoru' ăsta.
Cu papuci și cu fulgi cu tot.
ÎMPREUNĂ, E TOTUL
-Trupa, familia...
Haideți...
-Paulette!
Te salut dom'le...
Paulette...
Paulette?
Oh, Doamne Dumnezeule!
Paulette!
Draga mea Paulette!
O, dragă Paulette ...
Sunt Yvonne.
Ești bine? Ce-ai pățit?
-Franck? -Da șefu'!
-La telefon. -Nu vin șefu'!
-Cum adică nu vii? -Sunt ocupat, să revină mai tarziu.
-Hai și ia telefonul, e de la spital, e vorba de bunica ta.
-Operația s-a desfășurat foarte bine.
Maică-mea și-a fracturat colul femural acum zece ani și-acum fuge iepurește.
-Asta-i bine.
-Bună ziua!
A venit nepotul dvs. Îl vedeți? V-am spus eu...
Vă las.
-Cum ești?
Ce ne-ai făcut?
Of, e cald aici.
-Mie mi-e frig.
-Ți-e frig?
Ești bine?
De ce plângi?
Infirmiera mi-a spus că operația a decurs foarte bine.
-Vor să mă ducă într-un ospiciu.
-Dar nu-i vorba de un ospiciu.
E o unitate de convalescență.
Te vor ajuta să mergi din nou și-apoi, într-o bună zi, hopa-țup! În grădină cu tine!!!
-Și micuții mei?
O să mi-i ducă cineva într-un adăpost pentru animale.
-Nu, mă voi ocupa eu de ei.
-Nu vei avea timp.
-Dacă nu voi fi eu, va fi Yvonne. Le va purta ea de grijă.
Hai, stai.
Mi-am cumpărat o motocicletă nouă.
-Sper că nu gonești prea repede! -Nu.
Mă târâi ca o broască țestoasă.
-Mincinosule.
-Domnule...
Uitați-vă la picioarele dvs. Exită o chestie foarte comodă, numită pubelă.
Mulțumesc.
-Drace!... 40...
-E vreo problemă?
-Am uitat codul.
-Poate l-au schimbat.
-Nu cred.
-Este 43 19.
-Mulțumesc, dră.
Am... poate am... băut puțin prea mult.
Este... zi... ziua mea.
-La mulți ani!
-Mul... mulțumesc.
-Eu o să urc pe-acolo.
-Locuiți în curte?
-Nu chiar, locuiesc la mansardă.
-Noapte bună, dle. -Noapte bună, dra.
-Este ora 8. Iată "Jurnalul" prezentat de Hervé Gardet.
-Hei!
-De ce nu dormi mai mult? Astăzi nu lucrezi.
-Este singura zi în care pot să merg să o văd pe bunica.
-Asta o să te trezească.
Nu goni ca un bezmetic, bine?
-Am înțeles mamică...
-Dacă o bagă într-un azil de bătrâni o să crape, fir-ar mama lor a dracu'!
-Te rog să nu fii mitocan.
-Pardon.
Îmi cer scuze, d-nă Caramino, nu mai știu unde sunt.
Nu pot să-i fac asta, ar fi ca și cum aș ucide-o.
Vă voi plăti. Vă voi da tot ce doriți.
-Ești un drăguț dar sunt prea bătrână ca să-mi asum așa o responsabilitate.
Mi-ajunge Gilbert al meu, de care mă ocup.
-Credeam că este prietena dvs. -ESTE prietena mea!
-Sunteți ca mama căreia nu-i pasă decât de ea însăși.
-Nu mă pune în aceeași oală cu mama ta, nu fii nerecunoscător și răutăcios.
-A refuzat ca propria-i fiică să se ocupe de ea.
-Ia-i un asistent medical calificat care să o ajute.
-În afară de noi doi, nu suportă pe nimeni.
-Și ce pot eu să fac?
-Haideți, că nu am decât asta... Mâncați.
Așa...
-Mâncați numai brânză "Vache qui rit" ("Văcuța care râde")?
-O a...O ador.
-Bucuroasă să vă văd, așteptam momentul...
...să vă invit la cină, într-una din serile astea.
-Pe mine ?
-Da, pe dvs.
-Păi, știți... dar... eu...
De ce ? Într-adevăr ESTE...
-Ce este ?
-Adică... NU ESTE posibil, e o prea mare onoare...
-Nici vorbă! Va fi ceva foarte simplu.
-Voi fi încântat să luăm masa împreună.
-De fapt... nu e vorba de o masă adevarată, mai degrabă... un picnic.
-Îmi pla... Îmi plac picnic-urile. Pot să vin cu panerul meu personal.
-Perfect !
-Bine deci, de acord. Pe mâine.
Veți... veți fi acolo ?
-Desigur.
În jur de orele 20 ? -Da.
-Pe scara de serviciu la etajul 7.
Numele meu e pe ușă.
Camille Fauque.
-Eu sunt Philibert Marquet de la Durbelliere.
-Bine... pe mâine, Philibert. -Pe mâine.
-Vorbește-mi puțin.
Spune-mi de tine.
-Ce vrei să-ți povestesc ?
Locuiesc tot la Philibert...
E o problemă de succesiune cu apartamentul. Vom vedea...
-Și-atunci, unde vei locui ?
-Oh, voi găsi eu o soluție.
Dacă nu... Lucrez înca în același restaurant.
Un client a venit la bucătărie să mă felicite.
Făcusem plăcinta ta cu cartofi.
Mi-a cerut rețeta.
Ce altceva...
Ah da, mi-am părăsit prietena... pe Céline.
Cea care nu-ți plăcea prea mult.
-Aha...
Niciodată n-am văzut ceva mai frumos.
-Vedeți ăsta ? Este bla...
...blazonul familiei mele.
Lo...Locuiți aici ?
-Mda.
-Pen... pen...tru... totdeauna ?
-Totdeauna.
-De... de fapt...tot anul?
-Tot anul.
-Este... Este foarte strâmt, și la... și la mine, este foarte spațios.
-Poftiți.
-Mulțumesc.
-Serviți-vă.
Ăsta-i frigiderul meu.
Precis vă întrebați de ce v-am invitat ?
-Am... am găsit treaba asta tare simpatică.
-Cred că sigurătatea este insuportabilă, în aceste clădiri enorme.
Toată lumea se intersectează dar nimeni nu se cunoaște, nu-și vorbește sau nu se salută.
-Asta așa e.
Eu... de exemplu, eu nu-mi cunosc vecinul de palier.
-Noroc !
-E tare!
-Vă e foame ? -Da.
Îna... înainte de-a începe să mâncăm...
...pot să vă întreb unde aveți toaleta?
-Vă deranjează dacă fumez?
-Nu, de... deloc.
Chestiile astea mici, rusești...
...au fo... au fost delicioase.
Dar n-ați mâncat aproape nimic.
-Niciodată nu mănânc mult. -Nici nu arătați prea grasă.
Dar sunteți grațioasă.
Fizionomia dvs. mă face să mă gândesc la Diane de Poitiers.
-Era draguță? -Foarte! N-ați fost niciodată ...
...la castelul Anet? -Nu.
-Ar trebui.
E un loc magnific...
...pe care i l-a oferit amantul ei, regele Henric al II-lea.
-Sunteți profesor de istorie ?
-Nu, lucrez într-un muzeu.
-În care ?
-Oh, asta... asta depinde. Prin ro... prin rotație.
Și dvs.?
-Eu, lucrez într-un birou.
Locuiți singur ? -Nu chiar.
Am un colocatar.
-Așa sunteți mai puțin singur. -Nu-l vad prea des.
Muncește, doarme,...muncește, doarme...
... și când nu muncește, umblă după fuste.
Atunci îl văd și mai puțin.
Este ... bucătar.
-Trebuie să vă facă niște mâncăruri grozave. -E prea obosit pentru asta.
Îmi dă semipreparate congelate.
-Îmi pare rău că n-a fost întocmai ca la castelel Anet.
-A fost superb. Data viitoare veți veni dvs. la mine.
Îl... Îl voi ruga pe Franck...
... să ne pregatească... o placintă cu cartofi.
-Bine...
Noapte bună.
-De fapt,... eu nu lucrez într-un muzeu ci în exteriorul lui.
De... de fapt, vând vederi ilustrate.
-Bun... eu, eu sunt menajeră.
-Ce-i asta? -Nimic, un vas.
Continuă.
-O... o nu!
-Dă-ți jos ăștia.
-Nu ! Lasă-i, mi-e frig!
-Nu așa!
-I se taie cuiva gâtul sau ce e ? -Se lovesc !
-O nu... nu se poate!
-Ooo! Ce-i gălăgia asta?
-Vrând... vrând să-mi aranjez co... coșul,...
...l-am scăpat, și praf l-am făcut! -Las' că nu-i grav.
Se poate înlocui. -Nu unul ca ăsta!
Cu toate vasele purtând blazonul familiei.
Tu... tu nici nu-ți dai seama!
-Ce faci îmbrăcat așa, ca un clown? -Am făcut un picnic cu o fată.
-I-ai tras-o, cel puțin?
-Nu fii vulgar! Când... Când o s-o vezi...
-O s-o văd? -Da!
-Sarut mâna, mamă.
-Nu mă îmbrățișezi?
-Ești bine?
-Da. De ce mă întrebi?
-Pentru că asta se spune când te vezi cu cineva.
E bine aici.
-E dezgustător, da.
Nu te pot invita la "Turnul de argint". și-apoi pentru ceea ce mănânci tu,..
... ar însemna să arunc banii pe fereastră.
-Încetează imediat sau plec!
-Menajeră... Mă vei uimi mereu.
-Încetează mamă!
Altul vă rog.
-Bei prea mult.
-Mi-e sete.
-De ce nu vii niciodată să mă vezi?
-Și-acolo, ce să fac?
-Întotdeauna ultimul cuvânt, ca tatăl tău.
Nu-ți convine că vorbesc despre el.
-Nu îndrepta discuția în direcția aia.
-Mă îndrept unde vreau.
Nu termini din farfurie?
-Nu.
-Uită-te la mine, ești ca un schelet ambulant.
Crezi că așa o să trezești interesul bărbaților?
-Mamă...
-Vă place ?
-Nu... dar știu...
Aveți dreptate.
-Binențeles că am dreptate.
-Dar nu știu cum să fac.
Să-mi găsesc un loc...
-Vreau să te ajut într-adevar.
Dacă o anunți TU pe bunica ta.
Prea ai făcut-o să creadă că se va întoarce la ea acasă.
-Dar trebuie să-i găsesc ceva bun.
O cameră frumoasă cu vedere la parc sau...
-Sunt foarte scumpe alea, știi prea bine.
-Bine, dar cam cât poate costa? -Oho, pe puțin 2000 de euro.
-Ceee? Imposibil, atât caștig eu pe lună!
-Sau își vinde casa!
-Dar nu va fi niciodată de acord.
Și-apoi mai sunt animalele...
Bine, mulțumesc. O să vă sun mai târziu.
-Nu mai e apă caldă?
-MĂ SCUZ, am golit cazanul de la boiler.
-Nu-i nimic. M-am temut ca încălzitorul s-a defectat din nou.
Hei... dimpotrivă... nu... nu mai spune "MĂ SCUZ",...
...ci "SCUZĂ-MĂ?".
Nu te poți scuza tu însuți.
Din punct de vedere lingvistic, nu este corect.
-SCUZĂ-MĂ. -Așa mai merge.
Ieși în oraș deseară ? -Nu, nu-mi stă capul la asta.
Am o zi pe săptămână, va trebui să o petrec...
... privind-o pe bunica cum se lamentează.
-Camille...
Camille, sunt... sunt eu, Phil... Philibert.
Dumnezeule, ce... ce v-ați făcut cu părul?
Nu vă simțiți bine?
Sunteți foarte palidă.
-Trebuie să plec. -E foarte frig.
Nu ieșiți cu capul gol. Țineți asta.
Este... este căciula stră... străbunicului meu.
Căciula asta a făcut campania din Rusia.
-Mulțumesc.
-Aveți grijă de dvs.
-Dra Camille, sunteți acasă?
Sunt Philibert.
Scuzați-mă dar îmi fac... griji pentru dvs...
E frig aici.
-Sete...
-Ce-ați spus?
-Mi-e sete.
-Da.
-Ce-ai adus cu tine, cavalere ?
-Ține-ți pliscu'.
Franck, unde-ai pus aspirina?
Unde-i aspirina?!
-Vin acum.
Te-ai uitat în sertar? -Nu.
-Acolo a fost întotdeauna.
Te doare capul? -Nu, e pentru ea.
-Tot nu i-ai tras-o?
-I-am dat un concediu medical de zece zile.
Trebuie să-și revină. Siliți-o să mănânce și să doarmă.
-Multumesc. Cât vă datorez?
-40 de euro.
-Sper că... nu-i nimic grav.
-Doar o gripă zdravănă.
Trebuie așteptat să treacă.
Țineți-o la căldură câteva zile.
E terminată, prietena dvs. e la capătul puterilor.
La revedere, domnule.
-Am plecat la lucru, hainele dvs. sunt alături.
Este friptură de rață în frigider.
Pe mai târziu. Philibert.
-Vezi? Progresezi.
-O, deloc.
Nici n-am putut să ies afară.
A plouat toată săptămâna.
Și a fost frig.
Of, bietele mele animăluțe...
-În casă e cald. Așează-te acolo.
Sunt prietenele tale? -N-am ochi pentru ele.
Nu le pot suferi.
-Dar bătrânul în pijama? N-arată prea rau.
-E surd ca un bolovan.
-Bun, trebuie să plec.
-O să mă suni? -Da, binențeles.
-Așa spui dar n-o faci niciodată.
-Nu am întotdeauna timp.
-Nu i-am spus nimic mamei tale.
-Despre cine vorbești ?
La revedere.
-Nu, nu, nu.
Nu stați aici, e rece în bucătărie.
Vă fac o supă.
-Dar mi-e mai bine.
-Ați făcut o gripă babană și febră mare, după cum spune medicul.
Luați loc în sufragerie, vin și eu.
-E mult spațiu aici la dvs.
-E apartamentul bunicii mele din partea mamei, care s-a prăpădit anul trecut.
Tata mi-a spus să stau aici pe perioada în care notarul rezolvă succesiunea.
-Philibert?
-Bună seara.
-Ce faci?
-Cine-i efeminatul ăla din salon?
-De cine vorbești?
-De poponarul în pijama.
-Dar nu e un pedereast, este Camille.
O prietenă pe care o voi găzdui aici pentru ceva timp.
Te rog să fii corect cu ea.
-Ce faci acolo?
-O supă.
-Și ce tai acolo?
-"Văcuța care râde".
-Brânză în supă???
-Înghite cu greutate, o doare gâtul, și-atunci, pregătesc ca pentru cățeluși.
Cățelușilor li se pun medicamentele în mâncare.
Astfel reușesc să înghită.
Vrei să guști ? -Nu, mulțumesc, nu!!!
Cât timp va rămâne aici? -Atât cât va dori.
-Ești îndrăgostit?
-Nu. De ce-aș fi?
-Sulică bleagă...
-Întotdeauna e așa de amabil? -Luni,...
... este execrabil. Este ziua în care-și vede bunica.
-Dvs m-ați dezbrăcat?
-Cu castitate și v-am acoperit privirilor impure.
-Nu vă faceți probleme, vroiam doar să știu.
Și a fost de față și prietenul dvs?
-Binențeles că nu, deci...
-Este pentru prima dată, după foarte mult timp, când se ocupă cineva de mine astfel.
Vreau să spun...
Fără să aștepte nimic în schimb.
-Dar ce v-ați imaginat ? -Nimic.
V-o spun doar.
Pentru că nu am nimic de oferit.
-Vreți o felie de lămâie?
-Nu, mulțumesc.
-Philibert... -Da ?
-De câte ori ți-am spus ?
Untul se pune în untieră, altfel absoarbe toate mirosurile, ca brânza!
Iar salata nu se lasă în ambalajul de plastic.
Dacă se lasă așa, putrezește, ți-am mai spus !
Fir-ar mama mă-si de treabă, așa ai făcut și cu lămâia!
Se strică așa!
Nu vă lăsați impresionată de el.
Sunteți mai presus de toate mizeriile astea.
-Urăsc luna decembrie. Toate sărbătorile astea mă deprimă.
-O spui pentru a patra oară!
-Pe tine nu te deprimă?
-Te duci la Lyon, de Crăciun?
-Da, cu unchiul tău...
Nu vii cu mine anul ăsta?
-Nu. Lucrez.
-Mături acele de brad?
-Exact.
Firma a programat o mică petrecere pentru tot personalul.
-Ca să se bată-ntre ei toți tâmpiții ăia... Asta da distracție!...
-E mai distractiv decât să-ți bați fratele.
Cât despre mine, prietenele mele sunt drăguțe.
-Drăguțe... Chestia asta mă deprimă.
-Trebuie să plec. Chelner! -Las' că plătesc eu.
-Nu, nu, e ok, eu te-am invitat.
-Ăsta-i cadoul de Crăciun pentru mine?
-Trebuie să vorbim.
-Să vorbim. Ce vrei să-mi spui?
-Ești la tine acasă, găzduiești pe cine vrei, dar îmi pare rau...
Eu am caracterul meu, tu faci anumite pasiuni, și asta nu-i bine...
-Și... și ce s-ar putea schimba?
-Tu nu cunoști fufele!
Cum ți-ai pierdut mințile după vreuna, de pe undeva, cum începe nebunia.
-"...nu mai exista Vendée,..
..."cetățeana republicană. Ea a murit sub tăișul sabiei noastre, liberă.
"Urmând ordinele dvs,...
..."am zdrobit copiii sub... sub..."
Dar... dar...
Dvs. desenați, sau mă ascultați ?
-Desenez, ascultându-vă
-Acest monstru care a servit...
...minunata lui patrie, cu atâta fervoare, va fi capturat...
...cu Danton și ghilotinat cu el deodată.
-Cu tot ceea ce știți, de ce nu vă faceți istoric sau profesor?
-Am... am încercat.
Am dat de trei ori concursul la Școala din Chartres, dar fără succes.
Și-apoi, mi-am...mi-am pierdut somnul,...
...ve... vederea,...
...părul...
Mi-am pierdut chiar și dinții.
-N-ați fost niciodată să consultați un "psi"?
-Nu, dar am... am întalnit o fată.
Vrea să devină actriță, și vrea să merg într-o seară...
...să o însoțesc la cursul ei de teatru.
Ea susține, că pentru mine, teatrul, este tot ce-i mai bun.
-Și... cum vă mai merge?
-Mi-s copiii bolnavi,...
...am un bărbat care-și joacă biștarii la curse, pe cumnată-mea care mă scoate din minți,...
...un vecin care a vomitat în lift, și mi-au tăiat linia telefonică.
Altfel, nu mă plâng, îmi merge bine.
-Vecinul de ce-a făcut treaba aia? -Habar n-am.
Dar l-am prevenit! Data viitoare, o să-l fac să-și mănânce rahatu'.
Urci la etaju' cinci? -Da.
De ce faci TU tot timpu', etaju' cinci? O să vorbesc cu șefu'!
-Mă... Mă numesc Philibert.
-Haideți, spuneți.
-Am venit pentru că Sandrine mi-a...
...mi-a spus să vin, și mi-ar...mi-ar...
...plăcea mult să fac teatru, dar după cum puteți constata, am o problemă de exprimare.
Datorită unor spaime.
Adesea, sunt un pic cam prea speriat...
-O să-ți indic...
...un ortofonist.
-Nu e nimic caraghios.
Cu acest ortofonist vei lucra cântând.
E vorba de meloterapie. La capătul...
...câtorva lecții nu te vei mai bâlbâi.
-De acord.
-Și-apoi gândiți-vă la Louis Jouvet. Și el era bâlbâit.
-De acord.
Mi-ar... mi-ar plăcea mult de tot să fac teatru.
-O să faci, nu te neliniști.
-Bună seara.
-Vezi-ți de treaba ta, dansează.
-Dați muzica mai încet!
Vom avea probleme cu vecinii!!!
-Ai dreptate, e nașpa rău de tot!
-Îmi faci greață!
Du-te în camera ta!
Cară-te!
Roiu'!
-Oh!
Muzica!!!
-Am dat-o mai încet!
-Mă calcă pe nervi!
Deschide!!!
Curvă ordinară, deschide ușa!!!
O să te cari de-aici!
Și încă foarte repede!
Ne-ai întors mațele pe dos, ștoarfo !
O brad frumos, o brad frumos, Cu cetina tot verde...
-Si? Ești mândru de tine, băiete ? Răspunde-mi !
Ești mândru de tine ?
Privești peisajul ?
Faci o moacă...
Asta-i culmea.
Tu faci mutre în timp ce eu pleznesc aici ca un câine.
-Nu-ți fac mutre dar cred că ești nedreaptă.
Muncesc toată săptămâna...
...mai puțin ziua de luni, și luni vin să te văd.
E vina mea că stau departe, și că sunt singur-cuc?
E vina mea că tu ești văduvă? ...că ai avut un singur copil, pe maică-mea ?
Eu mi-am ales porcăria asta de meserie.
Încep la ora 8 și termin pe la miezul-nopții. Îmi permit doar siesta și cam atât.
Asta-i viața mea!
E un nimic... Sunt un nimic!
Dacă vei continua să mă agresezi, n-o să mai vin să te văd.
Încetează cu plânsul.
Bagă-te în pat, eu o să mă așez în fotoliu.
-Da băiatul meu. Iartă-mă.
O să-ți apropii fotoliul, nu ? -Da.
-Ține asta.
-Trebuie să-ți vorbesc. Vrei să te așezi?
-Mi-ai luat carnețelul?
-Nu, era pus acolo, pe bufet.
-Ai văzut cheile de la scara de serviciu?
-Da, în buzunar la mine.
-Dă-mi-le!
-Nu.
Nu vreau să pleci.
Eu trebuie să mă car.
Dacă n-o să mai fii aici, Philibert va redeveni ce-a fost.
Nu vreau să-i fac asta.
M-a ajutat enorm când am fost în rahat.
Nu vreau să-i fac rău.
Așează-te.
-Pot?
-Mulțumesc pentru combina stereo.
Îmi pare rău pentru aseară, eram pilit.
Mă apăr ca un tâmpit!
Sunt obosit.
-Și eu sunt obosită!
Din alt punct de vedere, nu-ți mai pot suporta agasările.
Faci un tărăboi când te adresezi cuiva...
Și-apoi, în orice caz...
Nu sunt capabilă să trăiesc într-o comunitate.
-Fie reușim să rămânem toți împreună, fie mă car eu.
Ți-am refăcut patul.
-Hai, dă-mi cheile.
-Care chei ?
-Să nu-ți fie frică să faci grimase...
Să nu-ți fie frică să deschizi gura larg...
...și-apoi pentru început, o sa bei foarte puțin.
Asta o să-ți decontracteze laringele și faringele.
Îți va relaxa corzile vocale.
Tre-bu-ie... să vă... spun...
- Tre-bu-ie... să vă... spun...
-Că... eu... pro-vin...
- Că... eu... pro-vin...
-Din-tr-o... ma-re... des-cen-den-ță.
- Din-tr-o... ma-re... des-cen-den-ță.
-Eu nu mă gră-besc de-loc...
- Eu nu ma gră-besc de-loc...
Să urmărești cu atenție numărul peronului.
-Încă nu s-a afișat.
Ești bucuros să-ți reîntâlnești familia ?
-Da...
Mai ales pe Blanche, sora cea mai mică.
Mă neliniștește să te las cu Franck timp de 15 zile.
-Nu, dar...
Totul merge mai bine între noi. Nu-ți face griji.
-Bine...
Mulțumesc.
-Crăciun Fericit ! Pentru iubirile tale ! -Pentru ale tale.
-Pentru divorțul meu, daaa!
-Ce faci în seara asta ? -Mă îngraș 2 kilograme !
-Hai lasă-ma...
Și tu, Camille?
-Eu slăbesc 2 kilograme. Nu, fac bășcălie.
-Ești în familie, seara asta ? -Da.
"Praf"
"Suntem doar grăuncioare de praf"
"Într-o lume prăfuită" "Dar din fericire există Touclean"
"Da, din fericire există Touclean".
-...Și nu ne lăsa pe noi în ispită,...
... și ne izbăvește de cel rău, așa să fie!
-Doamne, binecuvântează aceste bucate și pe toate cele care le-au pregătit.
Și dă Doamne, o bucată de pâine și celor care nu au deloc. Amin!
-Intră.
-Crăciun Fericit!
-Mulțumesc, la fel și ție.
Merge ? -Da, puțin cam dărâmat, dar merge.
Dar tu ? -Merge.
-Ți-am adus un mic cadou.
Bunica mea l-a tricotat.
-E tare drăguț...
Mulțumesc.
-Pot să te sărut ?
-Sigur, binențeles.
-Oh, pardon.
Te cinstești singură? Pot lua și eu?
Nu ești obligată să o porți.
-Dar îmi place eșarfa ei!
O să-i mulțumești, da?
Așteaptă! O să-i fac un mic cadou.
Te poți așeza acolo?
-Vrei să mă desenezi? -Da.
Poți să-ți scoți puloverul și tricoul?
-Ma vrei în pielea goală?
-Ah da, ce bine-ar fi !
Un nud frumos.
-Așa? -Da.
-De ce ești tot timpul singură?
-Cum adică?
-Nu-ți plac bărbații ? -Ba da, îmi plac băieții.
Și fetele, dar prefer băieții.
-Pardon, scuză-mă.
Alo?
Da, șefu'!
Da...
Nu știu.
Întrebați-l pe Jean-Luc.
Încerc să îmbrobodesc o fată isteață, și nu-i prea ușor.
Îmi ia mai mult timp.
Da...
O să mă ocup de asta.
Să o las baltă cu fata?
Da, cred că aveți dreptate.
OK, la revedere.
Ce faci de Revelion? -Nimic special. De ce ?
-Poate am o treabă pentru tine. Seful meu caută pe cineva cu talente speciale, gata să lucreze, și n-a gasit.
-Atenție! Trebuie să ramană întregi.
Vinișoarele trebuie să fie vizibile.
-Homarul e gata!
ANUL NOU FERICIT!!!
-Alo ?
Ah, Philibert! La mulți ani în Noul An!
Mulțumesc, și vouă.
Daaa, multă fericire!
Bine, ți-l dau pe Franck.
Da, ne tutuim acum, doar mi-ai promis.
Franck!
E Philou.
-Alo?
Da, bătrâne Philou! Anul Nou Fericit!
Da, plin de lucruri bune.
Cum ? Da, da, e foarte cuminte.
Binențeles că sunt draguț cu ea.
E puțina nebunie aici! Te pup.
-Cum ați petrecut ?
Sper că n-ați făcut tranșee în apartement.
-Ce-ar fi să mergem la restaurant? Vă invit eu.
-Tu nu lucrezi ? -Nu, sunt în concediu pâna joi.
-Ma... maică-mea... dupa aceea, mi-a... mi-a spus:...
..."Dintr-o dată am fost inundați de toate apele din cer, fiule".
"O adevarată minune că nu am făcut guturai".
"Rugați-vă Sfantului Anton".
Pentru că, mai mult de-atât, mama, are sfinții ei.
"Sfintii ei"... (joc de cuvinte "sfinți" și "sâni") -Da, da...
-Îl are de exemplu pe Sfântul Anton de Padova...
...când și-a pierdut poșeta
"Sfinte Antoane, fă cumva să-mi regăsesc poșeta"!
Pe Sfânta Rita...
...o roagă pentru cauze disperate, iar sfânta-i sare-n ajutor când treaba-i groasă de tot...
-E un adevărat spectacol familia ta.
Și sunt sigură că tu ești formidabil.
-Cre... credeți? -Hai, spune-mi "tu".
Și teatrul, cu prietena ta?
-Mă bâlbâi și mai tare!!!
-Nu atunci când povestești.
-E prea mult unt în clătitele astea!
O să vă fac eu acasă, așa cum trebuie!
-Tu le găsești proaste, dar nu au prea mult unt în ele...
-Nu, nu, deloc.
-Vă bateți joc de mine? -Haide !
Pentru reușita ta pe scenă, maestre!
-Camille, ești gata?
-Vin acum!
-Plecați prea târziu, într-o oră va fi noapte.
Plecați mâine dimineață!
-Nu, mâine dimineață tăiem porcu'.
-Fiți prudenți. -Voi merge încetișor.
-Să-ți pui casca. -O să-ți aduc carne de-un grătar.
-Nu există carne de grătar în porc. -Serios? Da' atunci unde?
-Hai mergeți, salutare!
Ești bine?
-Sunt înghețată.
-Intră, o să te înfofolească la caldură.
-Ah, iată-te!
Ce ne-ai adus aici? O fată congelată?
Bună seara. Mergeți la căldură.
-Cum îți merge? -Bine. Ție?
-Îmi pare rău, am întârziat.
-Din cauza drumului? -Da.
-Ți-e mai bine ?
-Da.
-Vino cu noi la masă. -Mai pot rămâne puțin lângă foc?
-Nicio problemă.
-Mâine, Gaston vine la 7 dimineața.
Atunci, puștimea, treceți în pat, dacă vreți să vedeți spectacolul de mâine.
-La nani cu voi!!!
-Haideți cu mama.
Noapte bună! Pe maine!
-Noapte bună.
-Cum e supa mea? -E delicioasă.
-Da?
-E talentat puștiu' ăsta.
-Da, e tare de tot!
-O să-l vezi pe Gaston, mâine.
E o figură. -A, da.
-Desenezi mâine? Asta face,...
..asta face ea extrem de bine!
-Bine, iată. Sala de baie e în față.
V-am pus prosoape curate. -Mulțumesc Janine.
-Totdeauna suntem bucuroși să te vedem.
Să aveți o noapte bună. La revedere dră.
-Nu e decât un pat!...
-Nu suntem într-un hotel, ci la țară.
-Le-ai spus că suntem împreuna? -Nu.
Le-am spus că o să vin cu o prietena. -Asta-i.
O prietenă... care va să zică, o fată pe care tu o călărești.
-O la la, nu te mai zborși așa! -Ai participat adesea,...
...la tăierea porcului? -Tu ești prima pe care o aduc cu mine.
-Dar nu-i decât un pat!
-Nu, pe tata, nu-l cunosc.
I-a tras-o mamei mele pe bancheta din spate a unei mașini, și cu asta basta!
-Și maică-ta?
-Eh, maică-mea...
M-a trântit în ograda bunicilor și-a ștres-o.
-Ai revăzut-o vreodată?
-Tu ai chef să mă vezi dând apă la șoareci? Va trebui să mă iei în brațe...
...ca să mă consolezi.
-Vreau să-mi asum riscul.
-Mincinoaso!
-Ai revăzut-o vreodată? -Da, când aveam 10 ani.
Vroia să mă ia cu ea.
Am urlat, de nu poți să-ți închipui.
Ea mă strângea la pieptul ei enorm, smiorcăindu-se.
A fost de prost gust.
-Și-acum?
-Ei, acum, o...
O revăd din când în când.
S-a măritat cu un alcoolic și au un puști de 12 ani.
Vrea să se facă patiser.
O să-l ajut!
Îți vine să mă iei în brațe?
-Ezit.
-Cu atât mai bine, eu n-aș vrea în brațele tale.
-Of, mi-e frig.
-Nu-i normal.
Trebuie să te mai îngrași.
-Bine, tu o să mă ajuți.
-Să-ți fie mai puțin frig și să fii mai apetisantă?
-Binențeles.
-Nici vorbă.
Dacă o fac, ca să te agațe primul ciumete,...
...atunci te prefer rahitică și împreună cu noi.
Nu mai pot să te-ascult.
Drace, e aproape ora 2!
Trebuie să dormim.
-De fapt, îți cam dai aere, așa...
Dar ești un draguț.
-Fleanca!
-Franck! Ce-i chestia asta? E îngrozitor!
-Păi, e porcu'.
-Ah, ce oroare!
-Îl vezi pe Gaston? El e ucigașul.
I-ai văzut mâinile?
-Un păhărel ca să ne dea curaj?
-Nu mulțumesc, sunt bine.
-Du-te caută-mi o bucată de material, te rog.
-Și? Nu desenezi?
-Puțin mai târziu.
-Ce preferați? Urechiușă? Codiță? Ciolănel?
-O bucată cu crustă.
-Asta, e delicioasă. Ce crustă!!!
-Haide, pentru sângeretele meu! E bun sângeretele.
-Noroc! Să-l mâncați sănătoși!
-Da... îmi stăpânesc rostirea... corect.
-Vă stăpâniți perfect bâlbâiala.
Când sunteți pe stradă, vă gândiți la asta?
-Puțintel.
-Mă... gândesc la asta de dimineață până seara.
-Sunt ajutat... de... prietenii mei!
-E adevărat? -Da.
AZILUL DE BĂTRÂNI "Timpul regasit"
-Deci d-ta ești, Camille? -Da.
Mulțumesc pentru eșarfă.
-Franck mi-a vorbit mult de d-ta.
Sunt bucuroasă să vă văd.
-Și eu.
-Am tăiat porcul la Janine, și-am tras un festin.
-Cu atât mai bine pentru voi. Nu-ți mai spun...
...ce mâncăm noi pe-aici... -Ți-am adus și ție niște cotlete...
Le-am dat infirmierei.
-D-ta ești tare drăguță.
Nu ai aer de prostălaie.
E o schimbare față de Brigitte, fosta lui prietenă...
-Ho, bunică!...
Camille și cu mine, nu împărțim aceeasi cameră.
-Păcat.
-Bun, mă duc la un pipi. Pe curând!
-Așa, lasă-ne.
Camille...
Pot să-ți spun pe nume, Camille? -Binențeles, doamnă.
-Fă-mi plăcerea și spune-mi Paulette.
Nu vrea să-nțeleagă...
Am o casă frumoasă, o gradină frumoasă...
Pisicuțele care mă așteaptă, și păsărelele...
Nu mai pot să suport să stau aici.
Nu merit asta.
Oh, scuză-mă, Camille...
Știu foarte bine că trebuie să accept.
-Sunt prea multe responsabilități.
Nu sunt la mine acasă aici. S-ar putea să trebuiască...
...să plecăm de pe-o zi pe alta.
-Te rog să ai încredere în mine.
-Nu mă privi așa.
Îmi ceri prea mult.
Ieri a fost ziua ta. De ce n-ai spus nimic?
-Nu-mi pasă de ziua mea. -Mi-ar fi făcut plăcere să-ți ofer un cadou.
-Știi foarte bine ce-mi face plăcere.
-Salut.Ce faceți?
-Salut.Bine.
-Vrei cafea? -Sigur că da.
-Ieri, a fost...
...ziua lui Camille.
-O să sărbatorim asta. Câti ani ai făcut?
-27. -Îi tragem un chef aici?
Sau mergem la local? -Stiți ca am numai lunea liberă.
Și cum îmi fac praf toată ziua cu bunică-mea...
...prefer să mergem la restaurant.
-De ce să n-o invităm la masă?
Ar fi o ieșire pentru ea.
-Tu vorbești serios?
-Ăsta va fi cadoul de ziua mea.
-Și tu, când ai de gând să te căpătuiești?
-O la la...
-În 6 luni, eu ramân la pensie.
Ai putea să-mi iei locul.
Doar aici ai învățat totul...
...înainte de-a merge la Paris.
-Financar, nu am mijloacele.
-Îți fac eu un credit.
E o afacere mică dar bună.
Eu, sunt văduv, nu am copii...
Și-mi vei plăti când vei putea.
Mulți ani trăiască!
Și cine să trăiască? Camille să trăiască!
La mulți ani!
BRAVO!
-Mulțumesc, micuțul meu.
-Pentru nimic.
-La revedere. -La revedere, Philibert.
-Stați să vă ajut.
-Haideți! La revedere.
-Ce e?
-Cât plătești la azil?
-În jur de 1500 euro pe lună.
-Și cine plătește? -Păi, e pensia de urmaș după bunicu',...
...un ajutor de la consiliul general, și cu mine, pentru ce mai rămâne.
-Îmi dai mie 500 euro pe lună, demisionez și mă ocup eu de ea.
-Te-ai tâmpit? -Nu, deloc.
Spune-i, Philibert.
-Nu am fost pentru, dar după ce m-am gândit...
-Te-ai gândit și tu la asta? -Nu, nu chiar.
Dar...
-E o prostie.
"Când plecam în zori de zi Când plecam pe drumuri"
"Pe bicicletă"
"Eram câțiva prieteni la cataramă Era Fernand, era Firmin"
"Erau Francis și Sebastien"
"Și-apoi Paulette"
"Toți eram îndrăgostiți de ea Ne simțeam împinși de aripi"
"Pe biciclete"...
-Vă place camera dvs?
-Hum...
Și-atunci n-o să mă mai întorc acasă la mine?
-Dar dacă sunteți bine aici?
Haideți, veniți cu mine.
Acolo, este toaleta. Franck vă va instala niște mânere ca să vă sprijiniți.
-Dar am bastonul meu.
-Iar acolo, este sala de baie.
Vedeți, acolo este un duș.
Va fi mai practic pentru dvs. dușul.
-Nu este vreun taburet?
-O să-mi fac singură duș, dar cu un taburet ca să mă așez.
-Sigur, desigur.
Este un taburet, acolo.
-Uite-așa. -O să-l punem în duș.
Atenție. -Atenție.
Așa, stați bine acolo?
Mai aveți nevoie de altceva? -Da.
Aș dori Programul TV și cuvintele mele încrucișate.
Și crema Nivea.
Mi-am uitat-o pe-a mea. Și un radio micuț pe noptieră.
-Mă duc sa înapoiez mașina.
Pe curând.
-Jartierele. -De acord.
-Papucii.
Un capot mai călduros, trage curentul pe-aici.
A, și să-mi apropiați fotoliul de fereastră, în camera mea.
-De acord.
Și asta-i tot?
-Pe cuvânt...
-Cât purtați la picior?
-38 jumate. De ce?
-Bună dimineața, a sosit micul dejun.
Ești bine?
-Vrei să mergi la toaletă? -O aștept pe fată.
-Poti s-o mai lași putin? Doarme.
Te poti abține?
-O aștept.
-Bine, așteapt-o.
Te așteaptă să meargă să facă pipi.
-Bun, mă duc acum la ea.
-Hei, ia spune-mi, devii apetisantă!
-Încetează!
-Auzi, marți... -Ce-i cu ziua de marți?
Mă întorc mai devreme, îți fac clatite, și-apoi îți fac fenta aia...
-Așa o fi, vezi să nu...
Paulette!
-Oh, ai văzut mașina asta frumoasă?
-Tatăl meu avea una la fel.
Atât doar că avea mai puține roți.
Plecam totuși amândoi, în călătorie, în garaj.
Ascultând "Nunta lui Figaro" și "Traviata"...
Era un mare visător tatăl meu.
Trebuie să fi avut vreo 10 ani când ei s-au despărțit.
N-am mai văzut-o pe mama niciodată fericită, n-am mai văzut-o niciodată zâmbind.
Tatăl meu, dimpotrivă...
-Mă... mă nu... ma numesc... Philibert Jehan...
Mă numesc Philibert Jehan Louis Marquet de la Durbelliere.
Ura! Ura! Ura!
Tocmai am coborât! Puneți-vă perucile, cocotelor...
Mă numesc Philibert Jehan..
..Louis Marquet de la Durbelliere.
-Alta! Alta!
-Eu n-am mancat încă.
-ÎNCĂ UNA! ÎNCĂ UNA!
-O s-o mănânc pe-a mea.
-Nu vă mai uitați! Sunt furioasă.
Mă rușinez.
-Dar e minunat acest desen. Am putea spune că-i o priveliște tentantă.
-Mulțumesc de compliment.
Camille, fă să dispară toate astea.
Să le rupi. -Nu, să mi le dai mie.
-Dacă vrei.
-O să le înrămez.
-Dar n-o să spui nimănui...
...că sunt eu! -Nici vorbă.
Și cum sunt, clătitele mele?
-Foarte bune. -Ah daaa!
-Mai bune ca cele de la "La Coupole"? -Ah da, incomparabil.
N-ai ce să le dai de vină.
E adevărat...
-"Imbecilul tau de Philibert!"
-"Te rog, Marie-France!"
-"Philibert?" -"Da, mama?"
"Stai drept! Ce ți-am tot spus, cu tatăl tău?"
-"Da, mamă, știu."
"Nu știi nimic!"
"Niciodată n-ai știut nimic! Ești un incapabil și un dobitoc!"
-Ce zici? Nu-mi faci fenta aia?
-Foarte haios!!!... -Hai nu te trage-'napoi.
-Ce faci?
-Ia ghicește...
-Nu, stai, nu așa.
-Stinge lumina, o să-ți piară cheful altfel.
-Încetează... oprește-te!
-Ce-i? Nu mai vrei?
-Ba nu, dar... -Stinge.
-Nu vreau sa se petreacă astfel între noi.
-Tu vrei să se-'ntample într-o barcă romantică?
Hai, stinge.
Și-oprește și muzica.
-Asta-i tot?
-Să-mi povestești...
-Despre ce?
-Despre tot.
Vreau să știu totul despre tine, în seara asta.
-Daca o să încep, tu...
...o să te simti obligat să mă iei în brațe.
Și-apoi...
-Apoi?
De unde vii?
-De la Meudon.
-Meudon?
Și mama ta, ce face?
-Mănâncă medicamente...
-Și tatal tau? -S-a prăpădit.
Te-am prevenit.
Ai prezervative, cel puțin? -Încetează.
-Vrei să-ți spun urmarea?
Iar mi-e foame, domnule bucătar.
-Iar?
Domnișoara e foarte lacomă.
-Foarte.
-Asta ar putea să însemne că dvs. doamnă, serviți mai mult.
Este ora de pauză.
-Cu atât mai rău pentru dvs.
-Așteptați, poate putem să facem o excepție.
Am facut un consomé.
-Hum!
-O să guști, și-apoi o să-mi spui ce crezi. Vino!
-Ce-s astea, lașcuțe de tăiței? -"Perle de Japonia".
-"Perle de Japonia"?... Ce draguț!
-Hai, ține.
-Noroc.
-Pentru viitor.
-Pentru prezent.
Hei... doar n-o să ne îndrăgostim?
Ne sărutăm, ciocnim...
Dar nu ne îndrăgostim.
-Aș vrea să dorm.
-Vino. -Unde?
-Să te culci iar. -Cu tine?
-Desigur. -Nu, nu am chef.
-Dar eu am.
Încetează, mă simt bine cu tine.
-Și eu la fel.
Dar ceea ce vreau eu, este ca tu să fii cu mine! Înțelegi?
-Și-acum o să-l vedeți pe ultimul nostru candidat.
Este prima lui apariție în public. Vă cer să-l aplaudați foarte tare pe Philibert.
-Bună seara. Aș vrea să știu dacă tatăl Sandrinei este în sală.
Domnule, ridicați-vă, vă rog.
Am onoarea să vă cer mâna fiicei dvs.
-Ești serios?
-Foarte. Te iubesc.
-Și eu, și eu te iubesc.
-Mă numesc Philibert Jehan Louis Marquet..
..de... de... de la...
..de la Durbelliere!
-Haide, mergi încet. Ține-te, dă-mi asta.
-Casuța mea !!!
-Ei da, e tot aici, n-a fugit din loc.
Haide, așează-te acolo.
Ține, o să deschid animalele.
-E bine? -Iată-i!
Haideți să o vedeți pe buni.
-O la la, salutare, scumpete mică...
Bună ziua dulceațo, ce frumoasă ești!
Vino, dulceața mea.
-Poftim, ține-o. Așa.
Haide, tu o să balotezi ceva.
Ale-hop!
Nu ți-e foame?
Atunci, șterge-o!
Camille, poți tu deschide? E la stânga.
Chiar acolo.
O să-ți regăsești camera.
Haide, cu atenție.
-Așa.
-E bine? -Ooo da...
-Dacă ești obosită, poți trage un pui de somn.
-Nu, îmi place mai mult în fotoliu.
Ah, cât sunt de bucuroasă să fiu acasă.
Ah! Și de-acolo, pot să văd grădina.
-Să ai o săptămână bună. La revedere buni.
-O să-mi telefonezi în fiecare zi?
-Da, binențeles.
-Mulțumesc.
-Pentru puțin.
-Îmi arăți casa?
Revin.
-Frigiderul e plin.
Uite.
Mașina de gătit merge cu gaz.
Ți-am lăsat numarul de telefon la dna Caramino.
Dacă ai nevoie de ceva, ea este în față. Salut.
-Nu ne sărutăm?
-Nu.
Te voi pupa luni, dar nu te voi mai săruta.
-Ce faci?
Dar ți-e frig, Paulette.
-Nu mi-e cald.
-Of, Paulette...
"Când plecam în zori de zi Când plecam la drum"
"Pe bicicletă"
"Eram câțiva prieteni la cataramă" Era Fernand, era Firmin"
"Erau Francis și Sebastien"
"Și-apoi Paulette"
"Toți eram îndrăgostiți de ea Ne simțeam împinși de aripi"
"Pe bicicletă"
"Pe micile cărări de pământ Adesea am trait infernul"
"De-a nu pune piciorul jos"
"În fața lui Paulette"
-Philibert? -Da.
-Ca faci?
-Păi, am venit să-mi încep mutarea.
-Așa deci?
-Nu ți-a spus, Franck?
-Nicidecum.
-Asta e, apartementul s-a vândut.
-Și unde-o să locuiești?
-La mine.
-Ah, dar asta e...
...e grozav!!!
-Ce faci aici?
-Păi, te-așteptam.
-A fost foarte rapid.
Notarul l-a chemat pe Philou săptămâna trecută.
Nu ți-am spus pentru că eram complet aiurea.
Mulțumesc pentru tot ce-ai făcut pentru ea.
-S-a dus exact așa cum și-a dorit...
În casa ei.
Și-acum unde te gândești că o să stai?
-Plec în Anglia.
Șeful meu mi-a găsit un loc foarte bun.
Voi putea să-mi ameliorez engleza.
-Când pleci?
-Mâine.
-Nu ți-a fost destul să tragi pentru alții?
-Ba mi-a fost de-ajuns dar n-am de ales.
-Și "Restaurantul Peregrinilor"?
Șeful ți-a spus că e de acord să te crediteze.
-Voi vedea când mă voi întoarce.
-S-ar putea să-l vânda până atunci.
-De ce nu spui: "Nu vreau să pleci"?
E atât de greu de rostit, ca frază?
-Mi-e...
Mi-e frică.
Mi-e frică de tine, mi-e frică de mine...
Mi-e frică de tot și de toate.
M-am temut că te scap.
-În mai puțin de 5 minute, m-ai fi scăpat.
-Franck, nu vreau să pleci.
-Prea târziu, plec în 20 de minute.
-Nu, nu vreau să pleci.
-În mintea mea sunt deja plecat.
-Da? *-Eu sunt.
*Sunt la vamă, aș vrea să-ți vorbesc două secunde...
*Doream să-ți spun că m-a durut să te las singură.
*Și mi te imaginam în gară, pierdută,...
...pe cale de-a izbucni în plâns, și asta m-a durut.
-Dar nu plâng deloc, sunt pe cale de-a ieși.
-Așa deci?
Mincinoaso!
Cum vă simțiți ? Totul e în regulă ?
Bună ziua. Nu mai servim, ați sosit prea târziu.
O să gasim o soluție.
Philou! Găsește o masă acestor domni.
"Serviciul acesta... serviciul acela..."
"Și primirea..."
"Decorurile, desenele lui Fauque"...
Și blablabla... -"Blablabla"!
-Nu prea vorbește de bucataria mea.
-"Lovitură de maestru pentru acest bistro. Tânărul bucătar..."
-Aveți ceea ce-mi trebuie?
-Da, atenție, nu e piper "Bird".
-OK, mulțumesc.
Îți voi arăta bucătaria mai târziu.
-Aaa, dar recunosc asta.
-Deci?
-Și eu vreau unul. -Și tu vrei unul ?
-Așa deci...
Dar...
-Philou? Te ocupi tu de bucătarie, eu am o treabă cu doamna.
Ați urmărit filmul: ÎMPREUNĂ, E TOTUL Traducere si adaptare: Mihai-Liviu Deldegan midelli57@gmail.com sau d_mihailiviu@yahoo.com